Forestillingen begynder snart,
men Achmed er ikke kommet.
Han druknede måske, da han
ville besøge Bin Ladens grav.
-Vagt?
-Det er mig.
Slap lige af.
-Bubba J?
-Jeg må løbe. Ølpause.
-Hold øje med Achmed.
-Med hvilket øje?
-Hvor bliver han af?
-Den døde terrorist er nu..
.. en filmdiva.
Berømmelsen er steget ham til hovedet.
Achmed? Niks.
Achmed kommer.
Jeg parkerer hans bil,
for spritparkering er ikke forbudt.
Tak, Bubba J. Fint.
-Wow, er det en hybridbil?
-Det er Achmed-mobilen, dit idiot.
Parker den forsigtigt, ellers myrder jeg dig.
-Det gjorde ikke ondt.
-og rør ikke den røde knap.
Okay, tryk på den røde knap.
Mine damer og herrer, et stort bifald til Jeff Dunham.
Tak.
Tak skal I have.
Det er vidunderligt at være her i Richmond, Virginia.
Jeg har rejst i hele landet med dette show, og fansene er alle tiders.
Men vi har også rejst rundt i verden.
Sydafrika, Australien, Europa og Storbritannien.
Nu vil de have mig til Kina.
Hvad?
Hvis jeg tager til Kina, er der meget, jeg må udelade.
I vil støde på det i aften.
Men det kan være sjovt at give interviews i udlandet.
Nogle af journalisterne har ikke forberedt sig særlig godt.
I London blev jeg spurgt:
Kunne du virkelig ikke finde andet arbejde end at blive bugtaler?
Jeg har gjort det hele livet..
.. og har aldrig villet andet.
Jeg begyndte meget tidligt.
Jeg var otte år, det var i julen 1970.
Jeg fik min første dukke.
Der sad vi under træet.
I kan se, hvor stolt min far er.
I årevis spekulerede jeg over hans ansigtsudryk-
-men så så jeg, hvor dukkens hånd er.
Uhyggeligt, ikke?
Jeg optrådte altid,
fra folkeskolen til universitetet.
Det var hvad jeg ville.
Det var den fremtid, jeg så for mig.
JEG så.
Visse andre så den ikke.
Mine kærester, for eksempel.
Når de indså, at jeg ville tale med mine dukker hele livet-
-dumpede de mig på stedet.
Jeg så ikke problemet,
indtil jeg og mine tre døtre-
-kiggede i årbøger fra skoletiden.
Mine døtre blev rædselsslagne.
Lad mig forklare hvorfor.
Siden 7. klasse begyndte jeg at få penge for at optræde.
Som professionel bugtaler skulle jeg bruge professionelle fotos.
Det ville mine forældre ikke betale for.
Jeg tænkte: Hvordan får jeg et professionelt foto..
... af mig og min dukke?
Og så slog det mig: skolefoto-dag.
Tror I mig ikke? Det her er fra 7. klasse.
Det er mig til højre.
Jeg havde sgu Justin Bieber-hår.
To år senere gjorde jeg det samme.
Amerika fyldte 200 år, i 1976.
Selvom jeg var en patriotisk knægt.
Så ville jeg ikke klædes ud som Onkel Sam-
-men åbenbart gerne som en festlig borddug.
Det sjoveste ved det billede er:
..min tandbøjle.
Hvorfor er det sjovt?
Fordi jeg resten af livet kom til at tale med munden lukket.
I tænker sikkert: Sikke en kedelig fætter. Havde han ingen venner?
Jo da,
her sidder vi inde på mit værelse.
Jeg havde et show på et kvarter og ville tilføje musik... noget cool.
Rock-'n-rollguitar?
Nej, mere cool. Jeg ville spille trombone.
Der er en masse galt med det billede.
Til en start lytter dukken i hjørnet til mit trombonespil.
Og lad os så tale lidt om mode.
Hvordan kunne min mor lade mig gå uden for huset?
Denne morgen var jeg ikke bare hoppet i tilfældigt tøj.
Det tøj havde jeg tit på i skole.
Jeg fatter ikke, at jeg ikke fik tæv hele tiden.
Som om jeg havde spurgt efter bukser,
der ikke matchede med sig selv.
Det næste foto fik vi taget i et rigtigt fotoatelier.
Dette familieportræt var så stort og hang i stuen i årevis.
Det sære er, at mine forældre tit havde familie og venner på besøg...
Og billedet hang der bare,
uden at nogen sagde noget.
De må have tænkt: Maden er altid dejlig her i galehuset.
Så blev det tid til at studere.
De intellektuelle år.
Fotografen burde have vredet sig af grin.
Jeg minder om Sherlock Holmes med en dukke.
Jeg fatter det ikke.
Jeg elsker mine forældre.
De har været gift i 56 år.
De er et perfekt eksempel på, hvordan et ægteskab kan fungere.
Jeg har selv gennemgået noget,
som jeg slet ikke havde ventet.
Jeg er blevet skilt,
så nu er jeg alenefar.
Det eneste positive ved det er, at jeg kunne vælge mit eget hus-
-fordi en anden har det andet hus nu.
For længe siden advarede en gammel mand mig mod ægteskabet.
Og nu kan han sige: Hvad sagde jeg?
Mine damer og herrer,
tag godt imod min gamle ven Walter.
Så vær dog stille!
Også dig.
-Går det godt?
-Nej. -Hvad er der galt ?
Jeg er sur.
-Hvorfor? -Aner det ikke.
-Har du prøvet at være glad?
-Ja, men det gjorde mig sur.
-Hvad nu hvis du blev glad?
-Så blev dit show noget gylle.
-Walter, prøv nu at være glad.
-Du er en tumpe.
-Hvad er der galt med dig?
Jeg siger, at du er en tumpe, og så smiler du som et barn.
-Vil du ikke være i godt humør?
-Ikke hvis jeg også skal ligne et kvaj.
Du hilser på fremmede på gaden.
-Og hvad så?
-Mødre skjuler deres børn for dig.
-Må jeg ikke være venlig mod andre?
-Hunde snuser hinanden i røven først.
Jeg er glad for, at vi er her.
-Ikke om vinteren. Kors i røven.
Jeg vil ikke fryse.
I sidste uge i Las Vegas frøs jeg også.
Du havde din kone med, ikke?
Mange familier holder ferie der.
Ih ja, der er jo logisk.
Tag familien med til Las Vegas.
Jeps.
For børn er vilde med ludere.
Se, mor, de har stænger her,
ligesom på dit gamle arbejde.
-Walter, har du lavet noget sjovt her?
-Ja, det har jeg faktisk. -Hvad?
Jeg har tilmeldt Achmed som organdonor.
Det er hylende morsomt.
Jeg er ved at være godt og grundigt træt af ham.
Succesen er steget ham til hovedet.
Han laver typiske Hollywood-ting.
Han går ud med en ged, der er halvt så gammel som ham.
Ja, en ægte ged.
Han har endda betalt hendes kunstige babser.
Ja, alle seks.
Walter, en ged har kun to.
Det er sygt, at du ved den slags.
Er du så ensom, at du går efter dyr i børne-zoo?
Læg ikke for meget vægt på, at det hedder kæledyr.
-Hvad hedder hun? Ma-a-a-argaret.
-Hold nu op.
-Lad os tale om noget andet.
-Oka-a-a-y.
Jeg ved hvad.
Noget, du aldrig har nævnt i dine shows før.
Du har fortalt om skilsmissen.
Dit lange ægteskab er altså slut.
-Ja.
Du tog dig af dine døtre,
og nu er familien splittet.
-Ja,
Intet ægteskab længere?
Ingen kone længere? Nej.
Hvordan føles det?
Lad mig nyde det på dine vegne.
-Walter, en skilsmisse er ikke rar.
-Du kan ikke holde mig for nar.
Hvad skete der?
I USA ender 50 procent af ægteskaberne med skilsmisse-
-og mit var et af dem.
Tænk, at jeg skulle sige det her,
men du er min helt.
Hvordan er det at vågne om morgenen
uden at hade sit liv?
Uden at skulle tænke: Oh oh, nu kommer hun.
Nu kan du lade toiletsædet blive oppe hele tiden.
Jeg ville lime det fast..
..og så skide ude i baghaven.
Bare fordi jeg kunne.
-Walter, en skilsmisse er smertefuld.
-Ja, som en grundig massage.
-Hvor længe har du været skilt?
-Næsten tre år.
-Har du fundet en ny?
-Ja.
Fint. En kvinde?
Man ved jo aldrig.
Det er somme tider problemet.
'Skat, jeg har godt og dårligt nyt.
Den dårlige nyhed først: Jeg vil skilles.
Den gode nyhed er, at jeg er på dit hold nu.'
Kom, nu strikker vi, trunte.
-Er din veninde på alder med dig?
-Nej. Er hun ældre?
-Nej. Yngre?
-Ja. Hvor meget yngre?
-Det spiller ingen rolle. -Jo da.
Kom nu, har hun pæne bryster?
Som ikke når ned under knæene?
¶ hænger brysterne og sjasker ¶
¶ og sammen de klasker ¶
¶ kan du slå knude på dem ¶
¶ måske lave en løkke ¶
¶ kan du kaste dem over din skulder ¶
¶ og ned i din rygsæk... ¶
-Stop. Hvor hører du den slags sange?
-Jeg har selv skrevet den, fjols.
-Den synger du nok ikke for konen.
-Hver morgen.
-Den er da ikke morsom.
-Selv hunden griner ad den.
-Det sidste var mig selv. -Det ved jeg godt.
Jeg så et gammelt foto af jer.
Din kone er meget smuk.
Det var et gammelt billede.
Pjat...
Jeg giftede mig med en slank, ung og smuk pige.
Men hun blev ædt af den kvinde,
jeg bor sammen med nu.
Hey, hey, hey!
-Siger du, at hun er overvægtig?
Åh nej, nej, nej.
-Nej, hun er underlang.
-Har du aldrig haft vægtproblemer?
-Kun når hun sad på mig.
Av!!
Gå ned af mig!
Nej, det er snarere sådan her:
Hallo. ..o ..o ..oo
Her er helt mørkt ..ørkt ..ørkt.
Jeg har fundet dine nøgler ..øgler.
Jeg laver ikke sjov.
Da hun pruttede, låste hun bildørene op.
-Hvad siger din kone til det her?
-Jeg er ligeglad.
Men alligevel tager du din kone med ud at rejse.
-Jeps.
-Hun elsker at komme ud og rejse.
-Hun nyder at se på vinduer.
-Ikke i Amsterdam.
For i Amsterdam sidder der ludere i vinduerne.
Jeg elsker den by. Vidste du..
..at det er lovligt at købe marihuana der?
-Øh, ja..
-Det vidste jeg godt.
-Hvor?
-I coffeeshops.
-Mit foretrukne sted at drikke kaffe.
Jeg vil gerne have en latte og en joint.
Og en stor skål donuts, tak.
Derefter tog vi til Europa og kom også til England.
Det kunne du godt lide.
-Hvad syntes du om London?
-Det ved jeg ikke rigtigt.
-Jeg blev forvirret på et hotel.
En sort mand talte engelsk til mig med britisk accent.
Som om jeg var med i Twilight Zone.
Den sorte mand sagde:
Ha' en god eftermiddag, sir.
Jeg tænkte: Hvor er din bugtaler?
- Så tog vi til Irland.
Irland forvirrede mig.
Alle efternavne begyndte med 'O'.
O'Malley, O'Shea.
Jeg kender også en sort irer. -Hvem?
Obama.
-Han er vist ikke irer.
-Halvt irer, halvt afro-amerikaner.
Hvis jeg møder ham, vil jeg sige:
Sikke en herlig morgen, homie.
Hvordan skæ'r den med din sundhedsreform?
Midtvejsvalget var noget gylle.
Sig godnat, Walter.
- Det var Walter..
Mine damer og herrer,
vi har en terrorist iblandt os.
Jeg vil præsentere ham, selv om det lyder underligt:
- Tag godt imod:
verdens mest elskede terrorist,
Achmed den døde terrorist.
Vær hilset, I vantro.
Til de, der ikke ved det,
så er du en selvmordterrorist.
Nemlig.
Stil jer ikke for tæt på mig.
Mange vil nok gerne vide,
hvad du siger til den døde Osama.
Det var ikke mig!
-Det sagde jeg heller ikke.
- Åh. Ja...
- Øh ok så..
- Lige et øjeblik.
-Havde du noget med det at gøre?
-Ja. Nej,
-Ja. Nej, nej, nej. Nej.
Nej, min navy-sealtræning var kun for sjov.
-Er du uddannet navy seal?
-Nej, nej.
Hvor ved du det fra?
Hvem siger det?
Jeg er bare en lille terrorist.
- Stop med at udspørge mig. - For pokker du er god til det her.
-Du siger det ikke til nogen, vel?
-Hvilket?
Tak.
-Skal jeg sige, hvad jeg ved?
-Hvad er det?
Da Bin Laden døde,
var der ikke 72 jomfruer, der ventede på ham.
- ikke?
Nej, det var en misforståelse.
Det viste sig at være en jomfru på 72 år.
Så nu hænger Osama på Bea Arthur for altid.
Osama og jeg synes,
at det jomfru-pjat er overvurderet.
-Hvordan det?
-Hvem vil høre det her 72 gange?
Du ringer vel til mig?
- Lige et øjeblik..
-Kommunikerer du med Osama?
- Selvfølgelig. -Hvordan?
-På face-shot-off-book.
Hvor er han henne?
-Jeg gætter på, at han er i helvede.
-Hvorfor tror du det?
De har kabel-tv, men kun en kanal:
The Oprah Winfrey Network.
-Mange er vilde med Oprah.
-Har du været med i hendes program?
Hun er ikke vild med dig.
Og jeg ved, hvorfor de ikke ville vise billeder af Osamas lig.
-Hvorfor?
Det er svært at forklare,
men han var klædt ud som Cher.
Nu hvor han er død,
tror du så, de vil komme efter dig?
Hvad?
-Du er jo terrorist, ikke?
-Jo, men jeg duer ikke til det.
Hæren har et kortspil med de 52 mest eftersøgte terrorister.
Er du med?
Ja, men jeg er jokeren.
-Er det OK, han blev begravet til havs?
-Det er ok!
-Han kan havne overalt.
-Hvad mener du?
Den episode af Svampebob vil jeg se.
Den fandt jeg selv på. Jeg var lige ved at dø.
Achmed, du er tydeligvis terrorist.
Er du muslim?
Nej, går ind for Scientology
-Men du har været muslim.
-Nej, se på mig.
Jeg er for ekstrem.
Jeg var katolik.
-Hmm!
Og Metodist. -Hvad?
Buddhist. -Hvad?
Baptist. -Hvad?
Stenbuk. Stop en halv.
Hvad laver du?
Jeg forsøger at fornærme så mange vantro som muligt.
Apropos fornærme,
ved du,hvad den dumme Peanut har gjort?
-Hvad?
Han stjal min idé.
Det er ikke morsomt.
Stille.
Vent på det...
Jeg myrder dig!
Det var alle tiders.
Kom så, alle sammen. En, to, tre.
Jeg myrder dig.
De taler til dig.
-Achmed, synes du om Richmond?
-Nattelivet er fantastisk.
-Hvilken del af det?
-De har live sexshows.
-Hvorhenne?
-På hotelværelset ved siden af mit.
-Hvad er der?
-Det er mit værelse.
Find en partner næste gang.
-Lad os tale om noget andet.
-Jeg vil kaste op, men har ingen mave.
Walter og jeg talte om,
at du er blevet berømt.
Helt sikkert.
Inden længe får jeg brug for min egen posse.
Det staves med 'o'.
Po-o-o-sse.
P-P-oo...
..osse.
Posse.
Hvorfor forklarer du mig det?
I Amsterdam troede de, jeg mente noget andet.
Men jeg bryder mig slet ikke om katte.
P-P-o... P-P-o...
P-P-o...
P-P-P-o...
P-P-o...
P-P...
P-P-P...
Hvordan klarer jeg det uden læber?
Det sagde hun også.
-Det der fatter jeg ikke.
-Det sagde hun også.
-Hold nu op.
-Det sagde hun også.
-Jeg synes ikke om det her.
-Det sagde hun også.
-Hvor lang...?
-Det sagde hun også.
Tænk lige over det.
Du har altså talt med Walter.
Pokkers.
Ja. Jeg sagde:
Du skal være min bi-atch.
Det betyder bitch.
-Det ved jeg godt.
- Undskyld.
-Jeg har set 'Pimp Min Kamel'.
Du er i godt humør for tiden.
Ved du hvorfor?
-Nej. Ligesom julemanden..
har jeg lavet en liste over folk-
-jeg vil myrde to gange.
-Julemanden myrder ikke folk.
-Jo, som Terrormand.
Aldrig hørt om ham.
¶ han myrder dig mens du sover ¶
¶ han kvæler dig når du vågner ¶
¶ han ved om du er katolik eller jøde ¶
¶ så frasig dig din vantro tro ¶
-Det da forfærdeligt.
-En rigtig ørehænger.
Kender du Terrorharen?
Han gemmer påskebomber.
Se, mor.
-Det er endnu værre.
-Tak, fordi du lagde mærke til det.
Vil du have flere banke-på-vitster?
- Det vil nok være bedre.
Bank-bank. -Hvem er det?
-Mig. Jeg myrder dig igen.
Store fjols,
du bliver ved med at lukke op.
Hvis nogen banker på i mit land, er det med at komme væk.
Har dine forældre haft indflydelse på, hvad du laver nu?
Ja.
Min far var selvmordterrorist.
-Ligner I hinanden meget?
-Jeg har hans øjne.
I en æske.
Jeg gemmer dem, hvor Walter sover,
for de gør ham skidebange.
Du får røvfuld, dit dumme svin!
-Er kassen låst udefra?
-Ja, hvorfor?
Han gør mig dødbange.
-Har du gode minder om din far?
-Han gav mig engang en hundehvalp.
-Det var da rart.
-Nej, det var en katastrofe. -Hvorfor?
Nogle gange var min far meget forvirret.
Min mor bad ham sprænge nogle balloner.
Og derfor fik jeg en hund uden ben.
-Havde du en hund uden ben?
-Ja, en dejlig hund.
-Jeg havde ham i flere år.
Hvad kaldte du ham?
Mener du det?
-Mener du virkelig det?
-Hvad?
-Jeg havde en hund uden ben.
-Hvad kaldte du ham?
Mener du det?
-Du er komiker, ikke sandt?
-Jo.
Jeg havde en hund...
... uden ben.
Spørg mig en gang til.
Hvad kaldte du ham?
Hvad skulle han med et navn, når han ikke kunne komme?
Det er ikke morsomt.
-Achmed, det er en gammel vits.
-I mit tilfælde var det sandt.
Tak.
Kunne han nogen tricks?
Han kunne rulle rundt.
Det er ikke morsomt,
for han kunne ikke stoppe.
Han lignede en dåse bønner,
der rullede ned ad en bakke.
Det var den eneste gang, jeg har set en kat grine.
-Hvad var det?
-Jeg myrdede den møgkat.
Hvornår vidste du,
at du ville være selvmordterrorist?
-Efter en snak med erhvervsvejlederen.
-Erhvervsvejlederen?
I high school. I high school?
Al-Qaeda High.
Al-Qaeda High?
¶ hil dig, Al-Qaeda High ¶
¶ vi sprænger os selv og dør ¶
- Kom så, alle sammen!
-Vent.. -Gik du på den skole?
-Hvem var skolens maskot?
Den næste på listen.
Kom så, team.
Næste.
-Havde I kønne cheerleadere?
-Der var ingen piger.
-Slet ingen piger på din skole?
Nej, men der var et dametoilet.
-Aha.
En dag gik Omar og jeg derind for at undersøge det.
-Dametoilettet.
Hvad fandt I?
-Sære og vidunderlige ting.
-Som hvad?
-Vi fandt et apparat.
Hvis man puttede to mønter i,
kom en lille raket ud.
-En raket? -Ja det tror jeg.
-Med en kort, hvid lunte.
Det må have være en særlig raket,
for den var lidt parfumeret.
Hvis man puttede mønter, i et andet apparat,
fik man en bonuspakke.
-Hvad? -Den havde vinger.
-Brugte I disse raketter?
-Med stor tillid.
-Nå da... -Hver måned.
-Det her er helt nyt for mig.
-Lyv ikke, vantro.
-Jeg har været hos dig..
Jeg har set mange af de raketter ligge hjemme hos dig.
Det ser ud, som om du er forberedt på krig.
Det minder om det en gang om måneden.
Har dine soldater synkroniseret deres ure?
Det kan man godt sige.
Held og lykke i kampen, min ven. -Tak.
Der bliver sikkert udgydt meget blod.
-Hvorfor ler de vantro igen?
-Det forklarer jeg senere.
Jeg myrder jer.
-Jeg har en overraskelse til dig.
-Går du ind i skabet?
-Det hedder 'komme ud af skabet'.
-Tillykke.
-Nej, jeg kommer ikke ud af skabet.
-Vil du fortsat skjule sandheden?
-Jeg skjuler ingenting.
-Så ved alle det altså? Tillykke!
-Achmed, jeg har en veninde.
-Ved hun det også?
-Hun synes måske om manden.
-Der er ingen 'mand'.
Er der flere mænd?
Du er en tøjte.
Du skulle stenes.
Hvad ville din mor sige til det her?
-Jeg er ikke nogen tøjte.
-Selvfølgelig siger din mor det.
-Jeg er lige ud af...
-Lige eller krum...
Spar os for detaljerne.
-Jeg mener: Jeg har en veninde.
-Ikke meget længere.
Ikke hvis hun hører om alle dine fyre.
Tøjte.
-Hør nu, hvad jeg siger.
-Jeg taler ikke med tøjter.
Du er død for mig.
Du er død for os alle sammen.
-Achmed... -Jeg hører ikke efter.
¶ La-la-la-la-la-la-la-la-la! ¶
Jeg vil præsentere dig for nogen.
En af dine tøjtevenner?
Helst ikke.
-Nej, en, du gerne vil møde.
-Er det en kvinde?
-Nej.
Jeg har allerede en ged.
-Det er en hemmelig gæst.
-Ryan Seacrest?
-Nej. -Pokkers.
Kig derover,
så du ikke kan se os.
Øjeblik! Mens jeg ikke kigger,
vil du så myrde mig?
Nej. Det er faktisk en god måde.
Gammeldags, men effektiv.
Hej, se lige der...
-Du må ikke kigge, før jeg siger til.
-Okay. Ligesom til jul, ikke?
-Kig bar væk. Okay.
-Ikke kigge. -Okay.
-Ok, ikke kigge.
Nu? -Nej.
-Okay!!
Hvem pokker er det?
Hej, far.
Det er din søn, Achmed junior.
-AJ?
-Det er mig.
-Jeg troede, at du var død.
-Overraskelse.
-Det er alle tiders.
-Hvad er der sket med dit ansigt?
Nå ja, min skyld.
-Achmed, han er din søn. Hvad ser du?
-Han har mit øje.
-Det stemmer faktisk.
-Hvorfor lyder du som Elton John?
Efter ulykken voksede han op i England.
-Har min mor savnet mig?
-Ja. Øh. Aner det ikke.
-Hvorfor ved du det ikke?
-Ups.
Hvad er der med dit ben?
-Intet.
Hvad er der med mit ben?
-Det ved jeg ikke.
-Kan du ordne det? -Det tror jeg ikke.
Pokkers.
Se ikke på mig.
Marnell kan måske hjælpe os.
Han arbejder hos os.
Marnell!
Kom og ret mit ben ud.
-Tak.
Han var ret sød.
Okay, videre.
-Ved du ikke, hvem hans mor er?
-Jeg havde 46 koner, fjols.
De gik ens klædt, og deres ansigter var dækket til.
-Hvordan kunne du se forskel?
-Numrene på ryggen.
-Det er da forrykt.
-Ja, Mors Dag er for skrapt.
-Ligesom de fleste af mødrene.
-Det ikke morsomt, ikke spor.
Ikespor? Hvem er Ikespor?
Var hun din mor? Jeg kender ingen kvinder, der er så vindøjet som dig.
-Vindøjet? -Ja se ham lige!
-Du misser heller ikke med øjnene.
Min ansigt er i det mindste symmetrisk.
Du ser både søvnig og skrækslagen ud.
-Han er din søn.
-Æblet falder ikke langt fra stammen.
Men dette æble er kørt over af en plæneklipper.
-Du var skyld i ulykken.
-Det var en forrygende eksplosion.
-Det var ikke din hensigt. -Jo.
Shit...
Marnell!
Søn af en kælling!
Taler du til mig?
Gør det ordentligt, eller du får røvfuld!
Marnell..
..kom tilbage.
Min arm sidder fast i mit bækken, dit fjols.
Han må gerne ordne mit bækken.
-Klap i! -Hør her...
-Hvordan skete eksplosionen?
-Med perfekt timing.
-Ikke helt. -Klap i.
-Hvad skete der?
-Han hældte benzin på sin scooter.
-Hvorfor opstod der en eksplosion?
-Den slags sker.
-Han brugte sin mobiltelefon.
-Mens du tankede?
Det er farligt.
Det var din mor, der ringede.
Var det ? Nej, det er ikke sikkert.
-Hvad hed hun? -42.
-Har I ikke haft kontakt siden?
-Nej, han er en dårlig søn. -Vel, er jeg ej.
-Hvad fik jeg til min fødselsdag?
-Det var en fejl.
-Hvad gav du ham?
-En flaske bodylotion.
-Han gjorde det værre. -Hvad gjorde du?
-Jeg sendte en halv flaske tilbage.
-Prøv nu at lappe på forholdet.
-Han har brug for mange lapper.
-Jeg er her af en grund.
-For at få donorhud? Jeg har udsolgt!
Shit. Marnell! ,
Kom og få styr på mit ben.
Hent noget tape, skiderik.
Han har faktisk taget tape med.
-Og så er han kinky...!
-Klap i.
Achmed, ved du, hvorfor AJ er her?
-Tja...
Øjeblik. Det er vel ikke noget med børnepenge?
Den kælling.
Hvem hun end var.
Jeg ved, hvad du gennemgår.
Du har knap nok råd til en T-shirt.
Tak.
Sagde jeg det, som du havde tænkt dig?
-Ja, tak.
-Held og lykke med dommeren.
-Jeg håber, han er retfærdig.
-Det er en kvindelig dommer.
Du er på skideren.
-Hør så her, du...
-Nu er du fjendtlig.
Selvfølgelig, jeg er terrorist.
Hvis du gør mig vred, myrder jeg dig.
-Vil det løse nogen problemer?
-Ja, det tror jeg.
Okay.
-Jeg har intet tilfælles med min søn.
-Tal med ham, som med alle andre. -Hvordan?
-Tja, som du vil gøre med enhver anden.
-Okay, W.T.F.
O.M.G. (Oh my God)
Jeg mener O.M.A. (Oh my Allah)
-Ved du, hvorfor han er her?
-Terroristoplæring? Nej, far.
Jeg vil ikke være terrorist.
-Du skal da være som mig.
-Det vil jeg ikke.
-Achmed, kan du acceptere det?
-Jeg kan forsøge.
-AJ, sæt nu, han ikke accepterer det?
-Så myrder jeg dig.
Sådan skal det lyde, knægt!
Han er lyserød og ret forstyrret.
Tag godt imod min ven Peanut.
-Hvordan går det?
-Godt. Og du? -Fint.
-Det er godt, det er godt.
-Wow. -Synes du om at være her?
-Jeg elsker det.
-Her er smukt, og alt er betalt.
Det må være et indianerreservat.
Og de er alle sammen indianere.
Peanut. For det første:
Det politiske korrekte udtryk er 'indfødte amerikanere'.
Jeg vil bestemt ikke gøre dem vrede.
De kan skalpere mig,
men de får kun en tot hår.
Det er et tydeligere udtryk,
Hvad? 'Indfødt Amerikaner'.
-Hvorfor? For hvis man siger indianer,
ved folk ikke, hvem man mener.
Er det dem her, som siger:
¶ Hy-ya, hy-ya, hy-ya. ¶
Eller dem her?:
'Kundeservice, kan jeg hjælpe Dem?'
Men nu taler jeg om dem her.
-Ved du, hvad du synger om?
-Nej. Jeg tror:
¶ jeg har glemt teksten hy-ya, hy-ya. ¶
-Her er også indfødte amerikanere.
-Fint. Lad os spille kort
De har reservater og kasinoer.
De tjener mange millioner.
De griner hele vejen til banken.
Ja, de griner.
¶ Ha-ha-ha-ha-ha. ¶
-Peanut, jeg henter den næste.
-Er det nu også nødvendigt?
-Hvorfor ikke?
-Han er en talende jalapeño.
På en pind.
Hvor tit ser man den slags?
-José har været med i årevis.
-Det ved jeg godt.
Ved du, hvornår folk synes,
at José er sjovest?
Når de er skidefulde.
Det var du vel også, da du opfandt ham?
-Det ved jeg ikke.
Det var jeg, da jeg fandt på dig.
-Kødhoved.
-Præsenter ham nu.
Mine damer og herrer, her er José Jalapeño på en pind.
-Godaften, José.
-Hola, señor Jeff.
Hoe haa... Ups.
Hvad laver du?
Ville du sige 'hvordan går det'?
Og så blev det til: Hoe haa...
Hvorfor taler vi fejlfrit, mens du altid kvajer dig?
-Det ved jeg ikke.
-Skal jeg hjælpe dig?
Gentag efter mig ord for ord. -Nej.
Kom nu. Gør det!
-GØR DET!
Okay. Okay.
-Hvordan.. -Hvordan..
-går.. -går..
-det.. -det..
-Godt. -Godt.
Ok.
-Hvordan går det, José?
-Aner det ikke, det varede for længe.
-Jeg er glad, señor.
-Hvorfor det, José?
Fordi du holder i hans pind.
-Skal du absolut køre på det plan?
-Du holder hans pind i en fuld sal.
-Hvad burde jeg gøre?
-Inviter ham ud at spise først.
-Det er kun en pind.
-Måske er det et håndtag.
-Et håndtag?
-Så kan du bruge José som et våben.
-Til at slå med? -Ja.
Jeg vil tilbage i kassen.
Vildt. 'Hvad er der sket med Frank?'
'Han fik tæv af en jalapeño.'
På en pind. -Ja!
Tænk over det!
Så er du en mexicansk gorilla.
-På en pind. -Ja.
Batman og Robin brugte en batarang som våben.
Ja, det ved jeg.
Mand...
-Hvad?
Du har afsløret dig selv som nørd.
Det lugter lidt af taber.
De er ikke en taber, señor.
-Tak, José.
-Fedterøv.
Muppet-affald.
Hvis han taber dig,
tilsætter jeg avocadoer,
så vi får guacamole.
Men jeg kan stadig få din røv til at svide.
Sandt nok.
Det Batman-halløj fik mig til at tænke på noget.
Hvis du ikke klarer den som komiker,
kan du bekæmpe forbrydelser.
-Bekæmpe forbrydelser?
-Ja. Dunham-man.
Med José, din pålidelige assipind.
-Jeg kan altså blive en superhelt?
-Isk, nok.
Isknok? Er det jødisk?
José, du er ikke jøde,
for så ville du hedde Chaim Jalapeño.
På en bagel.
Hvor ville du så holde ham?
I hullet.
Det rører jeg ikke.
Det har du nok aldrig gjort.
Okay.
Det her er noget gylle!
-Skal vi bekæmpe forbrydelser?
-Hvilke forbrydelser?
-Illegale indvandrere.
-Her er en interessekonflikt.
Når I finder en illegal, slår du ham med José, som råber...
Olé. Ja!
-Smart, ikke?
-Jo.
Får jeg også en dragt?
-Hvad?
-Noget fra dine gamle fotos.
Jeg ville vælge de røde shorts, señor.
Så ville du være den 'grimme tabertæver'.
Hvordan skal José være klædt?
-Han skal bruge en forklædning.
-En stor pind er svær at skjule.
Jeg siger ingenting.
Selvfølgelig ikke. Du står jo med den i hånden.
-José, hvorfor finder du dig i det?
-Jeg har ikke andre steder.
-Han blev sendt på gaden.
-Hvad? -Sendt på gaden.
-Virkelig? -Si
Blev du sendt på gaden? -Si.
Hvorfor tog du ikke hjem til mig?
Spørg Peanut.
-Hvorfor tog han ikke hjem til mig?
-Vi sagde, du holdt af mexicansk mad.
-Jeg frygtede for mit liv.
-Hvor fik I ham anbragt?
Taco Bell.
-Det var ondt. -
-Ja.
-Hvordan flyttede I Josés ting?
-Achmed ville leje en varevogn.
Ikke godt.
-Hjalp Walter jer?
-Nej, på grund af hans krigsskade.
Har Walter en krigsskade?
Han overanstrengte tommelen, da han spillede 'Call of Duty: Black Ops'.
-Ordnede du og Achmed det hele?
-Ja. José rørte ikke en finger.
Han har jo ingen fingre.
Kender du Josés søster?
Hun er virkelig hot.
-Jeg laver sjov, José.
-Ja, du er mere til pølse.
-Stop en halv, drenge.
-Gør det selv.
-Hvorfor griner du af ham?
-Fordi han er morsom.
Jeg ved, hvad du har gang i.
-Jeg har ikke gang i noget!
Du giver José de bedste fornærmelser.
Jeg lytter jo bare.
Spar mig for dit fis.
Vi ved godt, at du står bag det hele.
Hvis du kommer nærmere, slår han dig med mig.
Smæk.
Olé!
Det var José Jalapeño på en pind.
Vent lidt.
Jeg vil fortælle José noget.
Luk lige kassen op.
-Det er fremmedpolitiet!
-Stop nu.
-Han gjorde mig sur.
-Peanut, vi skal til at slutte...
-Niks! -Hvad?
En ting til. Nej, showet er slut!
-Nej det er ikke. En ting til. Hvad?
Stol nu på mig.
Jeg har fået en ny hobby.
-En ny hobby?
Hvad er det?
-Jeg er også blevet bugtaler.
-Nej.
-Jo.
-Det var flot.
-Jeg er meget bedre end dig.
Du stinker.
-Virkelig?
-Lad mig vise dig, hvordan man gør.
-Med en dukke? -Han er i kassen.
-Har du en dukke? -Her, señor.
-Er han i kassen?
-Ja, ved siden af José.
-Skal jeg tage ham?
-Hold dig fra min pind.
-Pas på!
-Hvad er der?
-Han er meget grim.
-Han er grim, señor.
Han ser forfærdelig ud.
Han er så uhyggelig, at jeg har tisset på min pind.
-Er han hernede? -Han er den eneste.
Se, se.
Lad os se ham.
-Du sagde, at han er grim.
-Det er han også.
-Han minder lidt om mig.
-Nej, han minder meget om dig.
-Det er ikke morsomt.
-Hvorfor griner folk så?
Jeg griner også, señor.
Jeg griner så meget, at min pind snart knækker.
Ved du, hvordan man bruger den? Selvfølgelig.
Der er et håndtag dernede.
-Det ved jeg. -Hold fat i håndtaget.
-Det ved jeg. -Så træk i den.
-Har du fat i stangen?
-Han har fat i noget.
Se, jeg kan også.
-Hvordan går det, grimme, lille Jeff?
-Ikke godt.
-Kalder du ham grimme Jeff?
-Nej. Lille, grimme Jeff.
-Har du andre navne for ham?
-Lille, grimme Røv-Jeff?
-Det lyder godt.
-Det synes jeg også, señor.
-Tak. -Selv tak.
-Hold lige engang.
-Lad være med at sige 'røv'.
-Det er i ét ord.
Lille, grimme Røv-Jeff.
-Røv-Jeff, jeg er Røv-Jeff.
-Der kan du se.
Bravo! -Gracias. -De nada.
Det her er jo latterligt.
-Hvordan går det, grimme Røv-Jeff?
-Jeg er ked af det, flotte Peanut.
Stop en halv.
Flotte Peanut?
Ja, Peanut er flot. I modsætning til dig, grimme Røv-Jeff.
-Han er mig.
-Jeg hader min grimme røv.
Han sagde, at han er ked af det.
Hvorfor, Røv-Jeff?
-Fordi jeg er en taber.
-Det er meget trist.
-Og så er han grim.
-Tak.
-Nu holder I op.
-Det er synd, grimme Røv-Jeff.
Jeg fatter ikke, at jeg har klaret mig så godt.
-Jeg gør heller ikke. -Ingen kan fatte det.
-Jeg stinker.
Måske kan det opvejes ved, at du er rar.
Jeg tvivler.
-Beklager. -Går ikke.
-Synes I virkelig, at det er sjovt?
-Absolut.
Sandheden gør ondt.
Synes du det er sjovt Peanut?
Så har jeg noget her, som du vil kunne lide.
Hvad? Stol på mig.
Du vil garanteret synes om den.
Hvad i himlens navn er det?
Hej, jeg er en lille tumpe.
-Det er ikke morsomt. -Jo.
-Nej det er ikke! -Det synes jeg.
-Også jeg. -Klap i.
I har været fantastiske. Godnat.
-- Subs Fixed til Dansk af Poing --